Romanian+summaries

**//de Mihai Eminescu //** Somnoroase păsărele Pe la cuiburi se adună, Se ascund în rămurele - Noapte bună!
 * //__Somnoroase păsărele __//**

Doar izvoarele suspină, Pe când codrul negru tace; Dorm şi florile-n grădină - Dormi în pace!

Trece lebăda pe ape Între trestii să se culce - Fie-ţi îngerii aproape, Somnul dulce!

Peste-a nopţii feerie Se ridică mândra lună, <span style="display: block; font-family: 'Times New Roman',Times,serif; text-align: center;">Totu-i vis şi armonie - <span style="display: block; font-family: 'Times New Roman',Times,serif; text-align: center;">Noapte bună! ====<span style="font-family: 'Times New Roman',Times,serif;">Poezia „Somnoroase pasarele” descrie un tablou de natura in momentul inserarii. Motivul este cuprins in versul final: „Totu-i vis si armonie”. Poezia exprima un sentiment de liniste si pace. Poezia seamana cu un cantec de leagan pentru o fiinta draga, sugerata prin pronumele personal de persoana a doua singular –ti din versul Fie-ti ingerii aproape, precum si prin urarile adresate:” Noapte buna! Dormi in pace”!. Natura este formata din elemente personificate, care actioneaza antitetic: „izvoarele suspina”, „codrul negru tace, dorm si florile-n gradina”. Acestea se afla in deplina armonie cu cele insufletite –lebada, pasarile, precum si cu elementul uman. ==== ====<span style="font-family: 'Times New Roman',Times,serif;">Animalele se afla in miscare (pasarile se aduna, lebada trece), catre adapostul oferit de natura – cuiburi, trestii. Imaginea lunii, care vegheaza de sus peste intreaga fire, contribuie la realizarea atmosferei de somnie – „Peste-a noptii feerie/ Se ridica mandra luna”. Toata natura este cuprinsa de vraja si linistea noptii. ==== ====<span style="font-family: 'Times New Roman',Times,serif;">Dintre personajele cestui tablou feeric al inserarii se desprinde o imagine delicata a lebedei care trece. Lebada - gratioasa lebada, remarcabila prin coloritul alb imaculat al penajului si prin lungimea gatului sau flexibil, are o varietate de asocieri, inclusiv lumina, viata, gratia, puritatea, dragostea, solitudinea, poezia, muzica si sinceritatea,in contrast, semnifica prefacatoriein unele culturi datorita penajului sau alb care contrasteaza cu carnea sa neagra. ==== ====<span style="font-family: 'Times New Roman',Times,serif;">Din cauza corpului rotunjit si gatului lung, lebedele pot reprezenta atat masculinitate, cat si feminitate, precum si apa si foc si, unind aceste calitati, ea simbolizeaza perfectiunea. ==== ====<span style="font-family: 'Times New Roman',Times,serif;">In culturile scandinave, lebada este privita ca un epitom al frumusetii feminine. Potrivit unei traditii vechi, se credea ca lebada canta doar inainte de moarte, si deci cantecul prevesteste moartea ,ultima opera a unui poet sau compozitor este cantecul-lebedei. In mitologia greco-romana, lebada era sacra pentru Apollo, zeul muzicii, si ca simbol al virilitatii masculine si al soarelui, tragea de asemenea caleasca lui Zeus cel care a luat forma de lebada pentru a o seduce pe Leda si astfel era asociata cu dragostea. ====

<span style="font-family: 'Times New Roman',Times,serif;">Era de asemenea un atribut al Aphroditei, zeita dragostei, si o simboliza pe Fecioara Maria.
====<span style="font-family: 'Times New Roman',Times,serif;">Celtii credeau ca lebedele erau zeitati solare binevoitoare, identificate de lanturile de aur si argint din jurul gatului lor. Pentru bastinasii amerindieni, lebada exprima dorinta Marelui Spirit si poate aduce cele patru vanturi. ==== ====<span style="font-family: 'Times New Roman',Times,serif;">Simbolizeaza soarele, gratia, nobletea si curajul in culturile orientale. Pentru hindusi, lebada era pasarea Hamsa (combinand Ham si Sain mintea divina) si semnifica perfecta uniune si rasuflarea spiritului. Era de asemenea calul lui Brahma si oua Ouale Cosmice. Gasca impartaseste multe din simbolurile acordate lebedei. ====

__**// Vestitorii primăverii //**__ **//<span style="font-family: 'Times New Roman',serif; font-size: 16pt;"> de George Coșbuc //** <span style="font-family: 'Times New Roman',Times,serif;">Dintr-alte tari, de soare pline, Pe unde-ati fost si voi straine, Veniti, dragi pasari, inapoi Veniti cu bine! De frunze si de cantec goi, Plang codrii cei lipsiti de voi. In zarea cea de veci albastra Nu v-a prins dragostea sihastra De ceea ce-ati lasat? Nu v-a fost dor De tara voastra? N-ati plans vazand cum trece-n zbor Spre miazanoapte nor de nor? Voi ati cantat cu glas fierbinte Naturii calde imnuri sfinte, Ori doine dragi, cand v-ati adus De noi aminte!

<span style="font-family: 'Times New Roman',Times,serif;">Strainilor voi nu le-ati spus Ca doine ca a noastre nu-s? Si-acum veniti cu drag in tara! Voi revedeti campia iara, Si cuiburile voastre-n crang! E vara, vara! As vrea la suflet sa va strang, Sa rad de fericit, sa plang! Cu voi vin florile-n campie Si noptile cu poezie Si vanturi line, calde ploi Si veselie. Voi toate le luati cu voi Si iar le-aduceti inapoi!

<span style="font-family: 'Times New Roman',Times,serif; font-size: 1.066em; line-height: 1.5;">Poezia „Vestitorii primăverii” este scrisă de George Coșbuc, reprezentant al poeziei de specific naţional de la începutul secolului XX. Această poezie are ca temă renaşterea naturii, sosirea primăverii și a păsărilor călătoare. ====<span style="font-family: 'Times New Roman',Times,serif; font-size: 1.066em; line-height: 1.5;">Pasărea migratoare este emblema călătorului și datorită obiceiului său de a pleca spre tările calde iarna și de a se întoarce primăvara, aceasta reprezintă reînvierea și o viață nouă. ==== ====<span style="font-family: 'Times New Roman',Times,serif; font-size: 1.066em; line-height: 1.5;">Din primele versuri ale poeziei este evidențiat dorul de păsările călătoare a eului liric. Păsările călătoare sunt privite printr-o prismă subiectivă, fiind văzute de autor ca aparținând baștinii, meleagurilor noastre, plecarea lor din vremea iernii către alte tărâmuri, mai calde, reprezentând, de fapt, o desprindere de adevarata lor casă. ==== ====<span style="font-family: 'Times New Roman',Times,serif; font-size: 1.066em; line-height: 1.5;">Întreaga natură este personificată în aşteptarea păsărilor a căror întoarcere echivalează cu o nouă viaţă. Nu degeaba ,primăvara, este anotimpul renașterii. Reîntoarcerea păsărilor migratoare primăvara simbolizează speranța, fertilitatea și reînnoirea vieții. ==== ====<span style="font-family: 'Times New Roman',Times,serif; font-size: 1.066em; line-height: 1.5;">În poezie sunt scoase în evidență sentimentele eului liric față de natură și păsările migratoare, dar și dragostea față de țara natală. Eul liric se adresează în mod direct păsărilor ca unor fiinţe dragi pe care ar dori să le strângă la piept. Reîntâlnirea produce o adevărată stare de extaz, fericire fără margini. ==== ====<span style="font-family: 'Times New Roman',Times,serif; font-size: 1.066em; line-height: 1.5;">Păsările călătoare sunt personificate în întregul text, eul liric se adresează lor în mod direct pentru a scoate în evidenţă fericirea reîntâlnirii. ====

**//__<span style="font-family: 'Times New Roman',serif; font-size: 16pt;">Pasărea maiastră __//** **// de <span style="font-family: 'Times New Roman',serif; font-size: 16pt;">Petre Ispirescu //** ====<span style="font-family: 'Times New Roman',Times,serif;">Petre Ispirescu a fost un editor, folclorist, povestitor, scriitor și tipograf român. El este cunoscut mai ales datorită activitații sale de culegător de basme populare românești pe care le-a repovestit cu un har remarcabil. Pasărea maiastră este unul dintre basmele cele mai cunoscute ale autorului având în centru simbolul păsării. ==== ====<span style="font-family: 'Times New Roman',Times,serif;">Pasărea Maiastră este o pasăre simbolică din mitologia romăneasca. Are rang regal şi este ajutată la nevoie şi de celelalte păsări. Pasărea Maiastră este o entitate nepământeană, supranaturală, de pe Tărâmul Celălalt. Este de o frumuseţe deosebită, plină de o lumină celestă. Ea mai este considerată regina păsărilor, mesagera zânelor. Despre cântecul ei, care nu răsună decât în singurătate, se spune că ar întineri orice ascultător. ==== ====<span style="font-family: 'Times New Roman',Times,serif;">Subiectul basmului este unul specific: un împărat cu trei fii a vrut să îşi construiască o mănăstire cât de frumoasă posibil pe care a împodobit-o cu fel şi fel de decoraţiuni preţioase. Dar aceasta nu putea rămâne frumoasă fără ca Pasărea Maiastră să aibă cuib în vârful ei, deoarece aşa i se arătase împăratului într-un vis. ==== ====<span style="font-family: 'Times New Roman',Times,serif;">El îşi trimite cei trei fii în căutarea păsării. Primii doi sunt împietriţi de către un vulpoi. Mezinul, însă, reuşeşte să evite a fi împietrit de vulpe deoarece a fost milos cu el. Acesta se dovedi a fi de fapt un om blestemat să fie vulpoi pănâ când I se va arăta milă. Vulpoiul l-a răsplătit pe mezin pentru ajutor însoţiindu-l la drum în căutarea Păsării Măiastre. Aceştia la poarta zmeilor se întâlnesc cu o fată foarte frumoasă care doreşte şi ea să li se alăture. Aceasta îi ajută în lupta cu zmeii şi obţinerea păsării măiastre. Mezinul când află ce s-a întâmplat cu fraţii lui îl roagă pe vulpoi să îi readucă la viaţă. În drum spre împărăţia lor, fraţii mai mari îl păcălesc pe mezin şi în timp ce acesta bea îi tăiaseră picioarele ca să nu îi poată urma. Ei erau invidioşi că fratele lor mai mic găsise pasărea măiastră. Mezinul este ajutat de un orb să îşi recupereze picioarele cu sânge de scorpie, iar după mai multe peripeţii el se întoarce la curtea tatălui său căruia îi spune adevărul.Auzind toate acestea, împăratul îşi chemă toţi fiii la judecata dumnezeiască. Toţi trei aruncară în sus câte o piatră, fraţii mai mari sunt ucişi, iar cel mic scapă cu viaţă fiindcă piatra lui nu îi căzu în cap. ====

<span style="font-family: 'Times New Roman',Times,serif;">Finalul este specific basmelor: eroul este răplătit primind tronul tatălui său şi mână fetei iubite.
**//__<span style="font-family: 'Times New Roman',serif; font-size: 16pt;">Povestea lui Harap-Alb __//** **//<span style="font-family: 'Times New Roman',serif; font-size: 16pt;">de Ion Creanga //** <span style="font-family: 'Times New Roman',serif; font-size: 12pt;">Povestea lui Harap-Alb de Ion Creangă este unul dintre cele mai frumoase basme din literatura românâ. <span style="font-family: 'Times New Roman',serif; font-size: 12pt;">Eroul este un tânăr obişnuit care parcurge un drum al maturizării şi se îndrăgosteşte la finalul operei de o tânără vrăjitoare,fiică de împărat,ce se transforma noaptea în pasăre şi evada din castel. Aceasta simbolizează libertatea limitată pe care o avea prinţesa, deoarece ea putea să iasă din palat doar când îşi schimba forma omenească sub forma de pasăre. De asemenea, fata de împărat avea o turturică ce o ajuta în obţinerea unor obiecte miraculoase. <span style="font-family: 'Times New Roman',serif; font-size: 12pt;">Turturica simbolizează pacea în creştinism şi alte culturi,dar are şi alte asocieri.Potrivit trandiției slave,sufletul se transforma într-o turturea la moarte, în multe alte religii, incluzând hinduismul,iar porumbelul reprezentanul sufletului.Duhul sfânt al creştinismului este uneori întruchipat într-un porumbel, ca şi apostolii.În mitologia geco-romană,porumbelul era sacru Athenei,semnificând reînoirea vietii,pentru Zeus care era rănit de porumbei,iar pentru Aphrodita un simbol al dragostei.Egiptenii atunci îl considerau reprezentativ pentru inocența şi se cedea ca stain Copacul vietii.Porumbelul este văzut in Islamism ca protector al lui Mohamed.În timp ce porumbelul semnifică longevitate şi linişte în China,Japonia e asociat zeului pasăre pe care evreii o acceptau ca jertfă pentru purificarea mamei după naşterea copilului. <span style="font-family: 'Times New Roman',serif; font-size: 12pt;">Pasările sunt un motiv literar important prezent încă din primele creații populare, preluat apoi de literatura cultă, ca în cazul basmului scris de Ion Creangă.